Legen min, dr. Edwards,
fortalte meg alt jeg vet om sykdommen til bestefaren min.
Bestefar har Alzheimers.
Folk med Alzheimers glemmer mye.
Jeg glemmer å gjøre lekser, eller å pusse tenner,
men med bestefar er det annerledes.
Han glemmer stort sett alt.
Foreldrene mine vil plassere ham på pleiehjem,
men det vil bare gjøre det verre.
Så jeg tar ham med på en tur til Venezia for å gjøre ham bedre.
Han husker mye om Venezia,
selv om det har gått omtrent 100 år
siden han og bestemor dro på bryllupreise dit.
Hei, mamma. Hei, pappa.
Bestefar og jeg har det kjempebra.
Og jeg tok med inhalatoren, så ikke bli redde.
Akkurat nå spiser vi faktisk frokost på toget.
Bestefar, vil du si noe?
- Til hvem? - Mamma og pappa.
Hallo?
Vi har det veldig bra.
Det er ingen der. Bæsj på dem.
Ja. Bæsj på dem. Ser dere i morgen.
Eller kanskje dagen etter.
- Glad i dere. - Ha det!
Ha det!
Hvor skal du?
På toalettet.
Greit.
Pokker! Bestefar!
PAPPA
Bestefar!
Det er oss. Min bestefar Amadeus og meg.
Jeg tror jeg skjønner hvorfor bestefar er slik han er.
Mamma og pappa bruker hele sine liv på å tenke på hva som kan skje
på jobb, med det nye huset, med meg,
eller å gjennomleve fortiden om og om igjen.
Men noen ganger er det best å fokusere på det som foregår nå.
Det hele startet da bestemor døde.
Margaret var en av de mest glamorøse kvinnene i vårt lille samfunn.
Tror du de kommer til å brenne henne?
Hvem?
Bestemoren din, tulling.
Er dere sprø? Aldri i livet.
Greit, da blir hun bare spist opp av ormer.
Bestemoren min er i en kiste.
De kan tygge seg gjennom kister.
Skarpe små ormetenner.
Ja.
Kan vi bytte tema?
Hvordan er England? Fikk du nye venner?
Ikke egentlig.
Møtte du dronningen?
Ja, det gjorde jeg.
Hun ba meg hilse.
Margarets bortgang etterlater oss med et stort hull i våre hjerter.
Men så lenge en person lever i våre minner,
blir hun aldri glemt. Hun blir aldri glemt.
Amadeus skal nå si noen ord.
Takk.
Min Maggie var fantastisk.
Hun hadde det største hjertet,
og bryster.
Store, vakre bryster.
Hun lo alltid av min dumme vitser.
Helt til siste slutt.
Hvilke bier lager melk?
Puppbier.
Og jeg spiste alltid eplepaien hennes.
Den med
kanelkant og sprutende krem.
Hun hadde ikke laget den på årevis.
Jeg vet det.
Jeg var aldri så glad i paien hennes.
Men jeg spiste den alltid da hun lagde den.
Fordi folk er bare skapninger.
Vaneskapninger.
Jeg kunne tenkt meg noe annet.
Fruktkake, kanskje? Nei.
Jeg liker ikke fruktkake.
Pecanpai, kanskje?
Eller, hva heter de...
Vannbakkels.
De lager de beste vannbakkelsene nede på...
Veikrysset der...
Der... Det er et nytt hus...
De gjorde ett eller annet med huset...
De skviste det inn...
Jeg...
De... Trykker det opp i rumpa di.
Trykker det opp i rumpa di.
Men jeg kunne tenkt meg et stykke av den paien nå.
Min kjære Elizabeth.
Elizabeth?
Det er moren hans.
Nick, en dag håper jeg du finner en kvinne
som er så flott som din mor var for meg.
Hva skal jeg gjøre uten deg?
Arrivederci, min elskede.
Arrivederci.
Bestemor.
Etter begravelsen
spurte pappa bestefar om han ville bli med oss for å bo i England.
Men det ville ikke bestefar.
Han sa at han ikke kunne la bestemor være igjen alene.
Så vi dro tilbake til England uten bestefar.
Men tre måneder senere
ringte bestefar,
og sa at han ikke lenger husket veien til kirkegården.
VETERINÆR AMADEUS NICHOLAS ROSS
Tildy!
Min lille principessa!
Jeg tar den.
Jeg har sett denne fyren før.
Kom inn.
Her. Sett deg her.
Greit.
- Vil du ha en kjeks? - Klart det.
Tok dere bussen?
Nei, bestefar, vi bor i England nå, husker du ikke det?
Jeg vet det!
Bestefar...
Hvorfor har du melk i bokhyllen din?
Det er ikke mer plass i oppvaskmaskinen.
Margaret! Sønnen din er her!
Pappa.
Mamma er ikke her.
Jeg vet det.
Selvsagt.
Det er vane.
Ser du etter noe?
Hvor er Roberta?
- Roberta? - Hushjelpen din.
Jeg sparket henne.
Sparket du henne?
Hvorfor det?
Hun stjal fra meg.
Hva tok hun?
Din søsters smykker.
Pappa, jeg har ingen søster.
Men du ville ha en, ville du ikke?
Er dette smykkene du snakker om?
Alt er her.
Jeg er glad hun tok det med tilbake.
Kaffe?
Bestefar, skal du ikke holde slike innelåst?
Kjære, om russerne kommer
vil du ikke ha pistolen innelåst.
Det er ikke en ekte pistol.
Se på dette.
Har du noe melk?
Greit. Da bli det svart.
Jøss.
Pappa!
Har du gått totalt fra vettet?
Gi meg den!
Har du gått totalt fra vettet?
Hvor fikk du tak i denne?
Ikke hos Trader Joe, det er sikkert.
Kjære, går det bra?
- Ja. - Herregud.
Jeg har en idé.
Kan ikke du bli med og bo hos oss?
Ja!
Bare hvis du har noe du vil at jeg skal gjøre.
Det er mye du kan gjøre.
Ikke sant, kjære?
Vi kan få bestefar til å hjelpe til i hagen.
Vi vil bare ha deg hjem.
Men jeg trenger...
Jeg må ta med meg noe av...
- Dette. - Ja.
Dette.
Far, du kan ta med hva du vil.
Jeg kan fikse container for å frakte det.
Bare... Ingen pistoler, ok? Ingen pistoler.
Er dette greit for Cindy?
Hvem?
- Moren din. - Å, Sarah.
Det er greit for mor. Jeg lover.
Du har ditt helt eget rom med bad, Amadeus,
og jeg la noen rene håndklær til deg på sengen.
Og du kan gå til skolen med meg.
Jeg er rett på andre siden av gangen.
- Hvor er Jack? - Jack? Hvem er Jack?
Hunden min.
Er han bundet fast ute? Han liker ikke å være i bånd.
Jack døde, Amadeus.
Sist jul, var det ikke da?
Her. Du kan få Benny istedet.
Han er veldig myk.
Og han lukter ikke halvparten så ille som Jack gjorde.
Kjære, dette er latterlig. Jeg må dra. Jeg skal i møte.
- Jeg kan ikke gå glipp av dette. - Jeg er sen.
Jeg har en pitch i ettermiddag.
Det er stramt nok som det er.
Jeg kan ikke gå glipp av møtet.
Du lovte meg at du skulle flytte til England for min karriere.
Det var avtalen.
Jeg flyttet til Amerika for din, nå er det min tur.
- Jeg kan ikke bli sen. - For én gangs skyld.
Jeg har deltatt i hvert skolebesøk siden Tilda var fire år gammel, så...
Det er ikke sant.
Jo, det er det! Ikke gjør dette mot meg.
- Ikke gjør dette mot meg. Hei! - Nemlig.
Beklager det. Her er det.
- Her er det. - Ikke noe problem. Takk. Flott.
Hvis du bare blar om til side fire...
- Fire. - Greit.
Matilda har åpenbart hatt noen problemer med å slå seg til ro.
Fordi det var en stor flytting for deg, var det ikke, Matilda?
Jeg bare lurte på om du følte at ting forbedret seg.
For jeg vet at du savner din familie i Amerika.
Hun har slått seg til ro, hva?
Ja, definitivt.
Hun har allerede begynt å uttale ting på britisk.
Takk gud.
- Det gjør jeg ikke. - Jo, det gjør du.
Men du kunne gjort det hvis du ville.
Som dere kan se har karakterene hennes forbedret seg
litt.
Jeg beklager, men jeg må dra.
Tilda, kjære. Vi sees senere.
Jeg tar den.
Vil du at jeg skal ta denne, eller...
Jeg lurte på hva du følte, Matilda.
Greit, takk.
Det er flott.
Er det noe annet?
Jeg ville gå gjennom noen av de utenomfaglige aktivitetene
vi tilbyr, fordi jeg virkelig føler at de kan hjelpe Matilda
med å styrke sine nye vennskap.
Kan du sende detaljene på e-post?
Jeg er så lei meg.
Jeg er sen til en pitch som er ganske viktig, men...
Jeg er glad i deg, kjære. Godt jobbet. Vi sees hjemme.
Tusen takk, Miss...
- Seager. - Seager! Ja, selvsagt! Det vet jeg.
Vi er så glad for at alt går bra,
og veldig stolte av deg, kjære.
Ha det. Takk.
Foreldrene mine jobber mye.
Pappa jobber for en bank.
Han har en ny jobb i London etter at han tilbragte for mye tid med Penny,
kontorsjefen hans i Connecticut.
Vi dro tilbake hit fordi mamma vokste opp her,
og ville være nær sin mor.
Så fant pappa ut at mamma hadde klint med sin nye sjef på en julefest
fordi hun fortsatt var sint på ham over Penny.
Pappa ble veldig opprørt. Men bestefar sa bare:
"Om hanene kan gjøre det med hønene,
kan hønene gjøre det med hanene."
Jeg antar at pappa ikke var helt enig, fordi nå jobber han hele tiden.
- Ja. - Nick. Politiet ringte nettopp.
Hva mener du med at politiet nettopp ringte?
Faren din er med dem nå.
- Hvor? - De er på stasjonen.
Hva gjør han der?
Er han skadet?
Nei. Han er ikke skadet, han har det bra.
- Hva er det? - Du burde kanskje sette deg.
Jeg sitter.
Slutt å bable og fortell meg hva det er.
- Hva er det? - Jeg babler ikke.
Jeg prøver bare å fortelle hva faren din har gjort, Nick.
- Og jeg venter. - Han har meldt en person savnet,
din mor.
Det er greit.
- Jeg beklager. - Det er i orden.
Jeg skal bare vaske det opp fort.
Hallo.
Jeg er Mrs. Ross. Jeg har kommet for å hente svigerfaren min.
Den eldre herren som meldte sin kone savnet.
- Ja. - Ja. Han gav oss denne.
Vet du hvem hun er?
Ja, det er min avdøde svigermor, da hun var ung.
Dette skulle være etterlysningsbildet hennes.
Beklager for å ha brukt av tiden deres.
Kan jeg ta ham med hjem nå? Takk. Tusen takk.
Takk.
Det var snilt av deg å si det.
Vær så god, Amadeus.
Det er Maggie.
Er hun ikke vakker?
Alle guttene jaktet på henne.
Alle ville være med henne,
men hun valgte... Hun ønsket...
Ville du vise bildet ditt til politifolkene?
Hvorfor i alle dager skulle jeg gjort det?
Jeg vet ikke. Si meg det du.
Kanskje jeg ville skryte litt.
- Er du klar for å dra hjem nå? - Nei.
Det vil jeg ikke. Jeg vil være her med denne politibetjenten.
Hun har vært veldig snill.
- Hun har et snilt fjes. - Takk.
Ja, det har hun, men hun er nok veldig opptatt.
Takk.
La oss dra hjem. Kom igjen.
Opp med deg. Kom igjen.
Tusen takk.
Ha det.
Én, to, tre, fire, fem.
Og tre neste gang...
Vent litt. Vent et øyeblikk.
- Hva? - Er det fem?
Ikke flytt på brikkene mine.
- Jeg tror det var... - Nei! Gi deg, kan du telle?
Én, to, tre, fire, fem, takk!
Greit, jeg sjekker bare. Jeg vet du liker å vinne.
Jeg vet du hater å tape, som du i dette tilfellet
kommer til å gjøre, fordi alt jeg trenger for å vinne er en treer på neste kast.
Igjen! Vær så god. Din tur.
Amadeus, hallo?
La ham ta tiden han trenger.
Jeg prøver bare å finne ut av mitt neste trekk.
Vi spiller ikke sjakk.
Bare la ham finne ut av sitt neste trekk, mamma.
Greit, beklager. Fortsett.
Om jeg går til venstre vil de avskjære meg her.
Det ville ikke vært et godt trekk,
men du har en god sjanse om du går denne veien.
Tror du det?
Du kan ikke gå denne veien, det sa du selv.
Og du ville stått i fare for å bli overfalt
om du gikk denne veien.
Men det vil gå bra om du tar denne veien.
Takk!
Syv, elleve.
Kjære vene!
Se hva du har gjort. Å, nei!
Hvor ble den av?
- Vent, hvor var den? - Denne var...
Jeg vet det, men dette er viktig, fordi om vi ikke...
- Så kan du sette dem tilbake... - En sekser!
En sekser!
- Virkelig? - Ja, en sekser.
- Jeg synes det ser ut som en sekser. - Seks.
Én, to, tre, fire, fem, seks,
syv, åtte, ni...
- Ti. - Så du det?
- Vi har en vinner! - Amadeus!
Nei. Du kastet en sekser.
- Kjære. - Mamma!
Ikke en tier.
- Mamma! - Hva? Jeg beklager, men vi kan ikke...
Det er ikke noe poeng i å spille om vi ikke følger reglene.
Hvorfor blir du opprørt når noen andre vinner?
Fordi det er meningsløst!
Hvem stemmer for å spille etter bestefars regler?
Greit.
Endelig!
Hva er det der?
Tingene til far.
Jeg ville at han skulle føle seg hjemme.
Takk for at du sa ifra.
Bare hyggelig.
Vent, han...
Det ser ikke bra ut, Nick.
Du burde stoppe ham, fordi...
- Han er i ferd med å... - Ja. Unnskyld meg...
Herregud!
Din store fjott.
Hva tror du speilet ble funnet opp for?
Flott! Takk.
Ikke en skramme! Lastebilen er i orden!
Tusen takk!
Et veldig profesjonelt flyttebyrå, takk!
Ikke vær redd, Cinder... Jeg skal gi dem tips!
Takk, kompis.
Pass opp. Prøv å ikke ødelegg noe nå.
Ja, sjef.
Jeg sier det bare.
Takk, kompis.
Hvordan har dette skjedd?
Jeg føler at jeg er på Skjult Kamera eller noe, Nick.
Slik ja, godt jobbet.
Hva er det? Et kjøleskap?
Dette? En bokhylle.
- En bokhylle? Hva? - Det er til bøkene hans.
Hvor mye måtte du betale
for å frakte det skitne gamle kjøleskapet hans over Atlanterhavet?
Jeg vet ikke. Jeg fikk kontoret til å ordne det.
Hvordan skjedde dette?
Jeg driver ikke et lager, Nick!
- Dette er så deprimerende! - Kjære...
Det er tingene hans.
Det er viktig for ham, og det gjør ham glad.
Det er alt som betyr noe, antar jeg.
Hva i...
Pokkers idioter!
Hva var det jeg nettopp sa nede ved trappen?
Og dere bare: "Ja, sjef."
Dere to idioter må betale for dette!
Vet noen hvor kjøleskapet skal?
Ja.
Kjøleskapet skal på badet.
Stopp!
Amadeus!
Jeg mener ikke være frekk, Amadeus.
Jeg er så lei meg, men jeg er redd det er for mange ting!
Jeg vet det er dine ting... Nei!
Men hør her, enten så må det i låven der borte,
eller så må det på soverommet ditt.
Skjønner du hva jeg sier? Og jeg mener alt.
Amadeus, greit?
Greit, la oss dra!
Sir, kan jeg komme inn?
Hei, sværing.
Den var god.
Vi fant denne bakerst i lastebilen.
Nå er det tilbake!
Hun kommer til å bli så glad for at du fant denne.
Her, la meg gi deg...
- La meg gi deg litt... - Nei. Sir, vær så snill.
Du har gitt oss mye allerede.
- Er du sikker? - Ja, selvsagt.
Bare ta vare på deg selv, ok?
Ja.
Du er skikkelig flott.
Amadeus, kan du sende meg brødet er du snill?
Amadeus?
Brødet?
Hva med det?
Kan du sende det, er du snill?
- Takk, men jeg spurte din far. - Vær så god.
Amadeus, kan du slutte med det?
Det er veldig plagsomt mens vi prøver å spise.
- Kjære... - Mamma!
Kan vi prøve å ha en hyggelig aften?
Kan du be ham stoppe, da?
Far?
Ingen får lov å gjøre noe her. Jeg burde blitt hjemme.
Dette er hjemmet ditt.
Det var morsommere der...
Far, dette er ditt... Far.
Ikke kast maten din, er du snill.
Greit, fortsett.
Bare klikk med tungen din
og kast mat overalt. Greit. Jeg har fått nok uansett.
Nei, jeg føler ikke for det lenger.
Så synd.
Ja, det er din egen feil.
Kjedelig, hva?
Fortell meg hvordan du møtte bestemor.
Ja, vær så snill og fortell oss det igjen.
Kan ikke du fortelle oss historien om hvordan du møtte sjefen din?
Hvordan møtte dere hverandre?
Jeg antar at jeg fortalte ham det.
Jeg var sint. Jeg husker det ikke.
Så beleilig.
Det må gå i familien å ikke huske ting.
- Hva? - Ingenting.
Jeg vet du ikke vil høre dette,
men jeg tror noe er i veien med ham.
Han trenger bare tid til å komme over sjokket.
Tror du ikke det er en god idé å ta ham med til en lege
for å få ham sjekket? Sørge for at han ikke har
en tidlig utvikling av demens, eller noe slikt?
Nei, han har det bra.
Han har det bra, du har det bra, og jeg,
ekteskapet vårt er i orden, alle har det bra!
- Alt er i orden! - Skal vi gjøre dette i hele natt?
Jeg må sove litt.
Greit.
Jeg forstår ikke.
Mattelæreren min er ikke god til å forklare noe.
Kanskje han er tilbakestående.
Du kan ikke si "tilbakestående" her, bestefar.
Da er han kanskje en tomskolt.
Hva er en "tomskolt"?
Det er noen
som har en tom skolt.
Hvordan liker du kaffen din?
Jeg er bare ti år, bestefar.
Kaffe er bra for hjernen din.
Greit. Kaffe er bra.
Pokkers maskiner.
Hvorfor må de gjøre alt så komplisert?
Du må ha i vann.
Greit.
- Pokkers sak! - Skal jeg hjelpe deg?
Vent...
Ja, det må trekke litt.
Kan du hjelpe meg med matten min?
Kan ikke vennene dine hjelpe?
Du måtte gjøre beregninger da du var veterinær, ikke sant?
Klart det.
Dette gjorde ikke vi på skolen.
Vi lot brøken være i den størrelsen de vil.
Burde jeg gjøre det?
Klart det, hvorfor ikke?
De ser bra ut der de er.
Greit, takk.
DIREKTE: FØRSTEDAME MELANIA TRUMPS INITIATIVLANSERING
Har noen sett honningen?
Amadeus, har du tatt noe honning?
Jeg er allergisk mot honning.
Du er en pen dame.
- Hallo? - Kan ikke vi to
ta en kaffe en gang?
Bare oss to.
Å nei, så leit. Så fryktelig.
Stikk av!
- Helt greit. - Stikk!
Stikk!
Greit, ikke noe problem.
Jeg håper du blir bedre. Greit, ha det.
- Pokker! - Hva er i veien?
Gartneren, han er fortsatt syk. Han har vært borte i ukevis.
- Bestefar kan hjelpe. - Jeg kan hjelpe.
Jeg trenger noe å gjøre.
Tror du at du klarer det?
Er du virkelig sikker på at du kan klare det?
Mamma, han er ingen baby.
Greit,
bare stuss rosene, og rydd litt i kantene.
Vet du hva? Hekken trenger litt stussing,
bare noen centimeter.
Du trenger ikke fortelle meg det, Sandra.
Det er Sarah, Amadeus.
Det er også et bra navn.
Hvem lagde det?
Det gjorde jeg.
Du er en pen dame.
Ser dere siden.
HESTESKOLE
Hva gjør du?
Jeg trimmer...
- Hva? - Hva-enn-det-nå-var.
Jeg sa så mye!
Det er så mye.
På flekken.
Spør du meg synes jeg det var finere før.
Nei.
Hvis du vil at jeg skal hoppe over denne seksjonen, eller...
Stopp!
Skal jeg kutte den ned, Sandra?
- Herregud! - Det er ditt valg.
Herregud!
Du har alltid ønsket en engelsk hage, hva?
Hva har det å gjøre med en engelsk hage?
Hvorfor har en engelsk hage et stort hull midt i hekken?
Det er ikke en engelsk hage. Det er en ødelagt hage.
Jeg synes ærlig talt at det ser bra ut.
Det får det til å se større ut. Det er ganske fint.
Vet du hvor mange pokkers år det tar å gro en slik hekk?
Mamma! Du kan ikke banne!
- Kan ikke noe for det. - Ingen banning, kjære.
Nick, hva skal du gjøre med dette?
Hva er det neste han vil ødelegge?
Kjøp en ny hekk.
- Hei, pappa. - Kjøp en ny hekk?
Hvor fikk du de fra?
Fra hagen din.
Liker du dem?
Prøver du å gjøre meg sprø med vilje?
- Nei. - Nei?
Nei.
Jeg prøver å beklage til deg, Sandra.
- Sarah, - Jeg klippet ikke... Sarah.
Jeg kuttet meg ikke ordentlig...
Nei...
- Hekken. - Hekken!
Stopp, Amadeus!
Forstår du hvorfor jeg kanskje er litt opprørt?
Vet du hva? Vi skal ha en fest her, ikke sant?
Og det vil komme folk, og i stedet for å se en vakker hekk,
vil de ikke se noe!
- Det er bare et stort hull! - Mamma!
Og når de kommer inn i hagen...
Mamma!
...er det ingen blomster lenger,
fordi du plukket alle!
- Kan jeg... - Hva?
Far, vi er veldig glade for
at du vil hjelpe til.
Men jeg tror det Sarah prøver å si,
og jeg tror vi alle er enige,
at det er best at om du har spørsmål om hagearbeidet,
er det kanskje en god idé om du sjekker med Sarah først, før du...
- Det var mammas idé! - Ikke sant? Jeg tror...
Hva med dette? Jeg har en bedre idé.
Hva med om du ikke gjør noe hagearbeid?
Elizabeth elsket alltid roser.
Mors navn var Margaret.
- Hallo, kjære. - Hei, mamma.
Du høres rar ut.
Jeg har det bare vanskelig med Amadeus.
Herlige Amadeus? Hva mener du?
Han er bare rar og glemsk,
og jeg er sikker på at han har noe...
Du må bare være tålmodig.
Du må lære å se på det med humor og visdom.
Og det er nøkkelen.
Kjære, det kan lære deg
mye om deg selv, og det kalles kjærlighet.
Apropos kjærlighet, hvordan har Nick det?
Lukker øynene som vanlig.
Vil ikke se hva som er foran ham.
Du har det problemet i blant.
Har ikke alle det?
Greit, mamma. Hør her, jeg er veldig opptatt.
Jeg må dra. Jeg ringer deg senere.
Kjære, ikke glem det, visdom og humor.
- Greit, ha det. Glad i deg. - Ha det.
Hver morgen fulgte bestefar meg til skolen og hjem igjen.
Iblant var han seg selv, andre ganger ikke.
Han begynte å ta ting og sette dem tilbake på feil sted.
En gang tok han en stekt kylling ut av kjøleskapet
og la den i skapet sitt,
og mamma fant den ikke på en uke.
Han sto opp midt på natten
og gikk rundt huset.
Maggie? Er du der?
Du... Å, nei, her regner det hele tiden.
- Jeg tror det faktisk er... - Far.
Pappa sier at gamle mennesker blir forvirret, og at han vil roe seg ned.
Mamma snakker ikke om det lenger.
Hun tilbringer bare mer og mer tid på jobb.
Jeg er sulten.
Fortell meg en historie, bestefar.
En historie?
Om deg og pappa da han var på min alder.
Jeg tok en gang din far med på camping med noen venner
på det 16 hektar store jordet bak huset.
Bestefar sa at det var masse bjørner ute om natten, bare for å skremme oss.
Det gjorde jeg.
Han sa at vi måtte bevæpne oss med alle redskapene i skuret
for å beskytte oss mot bjørnene, ikke sant?
Bare for å kunne komme oss fram og tilbake
fra låven uten å bli spist.
Vi hadde alt i det teltet.
Vi hadde høygafler, økser, vi hadde håndsager, alt mulig.
Du tok med fiskestangen din.
Husker du det?
Hvordan kunne jeg glemme det?
Som om du kunne jaget en bjørn med en fiskestang.
Og så går bestefar ut for å tisse,
og så hører vi et rart, høylytt brøl...
Bestefar løper inn igjen og sier: "Det var en bjørn."
Og jeg sa: "Bjørner uler ikke."
Og han sa: "I dette området gjør de det."
Jeg tror fortsatt ikke at det finnes noe slikt som en ulende bjørn.
Det var meg.
- Det har du aldri fortalt meg før. - Du har aldri spurt meg.
Kom hit.
Far, hør her,
jeg snakket med en lege.
Han tenkte det kunne være en god idé om du besøkte ham.
Hvorfor det?
Vel...
Fordi...
Jeg er en idiot? Er det alt?
- Nei. - Jeg er en idiot.
- Absolutt ikke. - Er det...
Selvsagt ikke.
- Tror du jeg... - Nei, far. Kom igjen.
Du tror jeg gå fra vettet.
Jeg skal ikke treffe en pokkers lege.
Vent.
Han kan hjelpe. Ha et åpent sinn.
Nei!
Greit, han kan kanskje hjelpe.
- Nei! - Greit.
Nå høres du ut som din mor.
Ville hun også at du skulle til legen?
Jeg husker ikke lenger.
Jeg husker ikke noe.
Men han... Jeg vet at han definitivt...
Han kan ikke hjelpe meg.
Det vet jeg helt sikkert.
Greit.
Snakket du med ham?
Han drar ikke.
Flott. Så hva skal du gjøre nå?
Ingenting.
Hva skal jeg gjøre? Tvinge ham? Hvordan gjør man det?
Tvinge en gammel mann til legen
når han ikke vil?
Jeg vet ikke.
Hvordan tvang du meg til å ha all søpla hans?
Bare gjør det uten å si det til ham.
Han har Alzheimers eller noe, Nick.
Jeg er utslitt. Jeg kan ikke holde på slik lenger.
Ingen av oss har sovet på ukevis. Det er bare for mye.
Vi klarer oss ikke på egenhånd lenger, Nick.
Vi trenger hjelp.
I morgen må jeg dra til Berlin.
Vent, hva? Berlin? Men det står ikke på kalenderen.
James ringte meg på slutten av dagen i går.
Vi må lande denne... Pfeiffer-avtalen.
Men det er et problem, fordi jeg har en pitch,
og du skulle ta med Tilda til legen.
Og Theresa er ikke her, så hvordan skal det fungere?
Det er tatt hånd om.
- Virkelig? - Far fikser det.
- Tuller du? - Det var Tildas idé.
Hun har til og med laget en halslomme til ham.
Hva mener du med "en lomme"? Som lommen til Bjørnen Paddington?
Med navnet og adressen hans på? Det er veldig nyttig.
Jeg vet ikke hvem det er.
Bjørnen Paddington? Vet du ikke hvem det er?
Nei. Det må være noe engelsk.
Det hjelper ikke å være sarkastisk.
Han tar henne med til skolen hver dag.
Matilda vet hvor legekontoret er.
Han prøver å være nyttig.
La ham gjøre det.
Hei, pappa. Hvor er du?
- Jeg er i Berlin, husker du ikke det? - Kult.
Hentet bestefar deg?
Selvsagt, vi er der nå.
Greit. Kan jeg snakke med ham?
Bestefar er opptatt med å fylle ut skjemaer.
- Fyller han ut skjemaer? - Ja.
La meg snakke med ham.
- Ja. Vi blir kalt inn nå! - Tilda, la meg...
- Farvel! - Tilda?
- Hei. - Hei.
Jeg har en avtale. Matilda Ross.
- Du er veldig sent ute, Matilda. - Beklager.
Er du her alene?
Jeg er redd vi ikke kan ta i mot enslige mindreårige.
Bestefaren min er på toalettet.
Han kommer til å være der en stund.
Han spiste noe som var dårlig.
- Stakkars kar. - Ja.
Greit, da skal jeg si til dr. Edwards at du er her.
Takk.
Én til.
Det høres bra ut. Ingen hindringer.
- Kan du hjelpe meg med glidelåsen? - Selvsagt.
- Har du brukt den nye inhalatoren din? - Ja.
- Kan jeg spørre deg om noe? - Selvsagt.
Hva er Alzheimers?
Hvordan det?
Jeg tror bestefaren min har det.
Moren min tror han har det.
Er moren din en lege?
- Nei. - Nemlig.
Men faren min sier at mamma pokker meg vet alt.
Fortell meg om bestefaren din.
Han blir forvirret.
Glemmer han ting?
Definitivt.
Det er normalt.
Det skjer når du blir eldre.
Jeg vedder på at du aldri har lagt en kylling i skapet.
Levende eller død?
Død.
Godt poeng.
Kjære,
jeg bakte favorittkaken din.
Jeg brukte oppskriften din.
Jeg antar at jeg glemte den på kjøkkenet.
Jeg er straks tilbake. Ja.
Ikke dra noe sted.
Se for deg at alle disse bøkene er din bestefars hjerne.
Og på grunn av sykdommen,
vil noen av bøkene falle.
I det en faller,
glemmer han det som er i den.
Avhengig av hvordan han har det,
vil noen av bøkene kanskje rette seg opp,
men andre faller istedet.
Og mens sykdommen blir verre,
faller fler og fler.
Og til slutt,
faller alle bøkene ut av hylla,
fullstendig,
fram til en dag...
Vet han ikke noe?
Hva kan jeg gjøre for at han skal bli bedre?
Du kan gi ham ting å gjøre
så han føler seg nyttig.
Det er viktig.
Når han sier ting som virker rart,
bør du oppføre deg som om det gir mening for deg.
Tre inn i hans verden.
Det vil hjelpe ham.
Rart. Hvem la de der?
Amadeus?
Amadeus!
Vent.
Det er greit. Bare bli der.
Jeg brenner!
Amadeus?
Går det bra? Skadet du deg?
Jeg prøvde å lage en kake.
Ikke gråt, det går bra.
Det er greit.
Noen la sine høyhælte sko i ovnen.
La noen sine høyhælte sko i ovnen?
Du er sint på meg, er du ikke?
Nei, jeg er ikke sint.
Vil du ha en kakebit?
- Hva? - Vil du ha en kakebit?
Gjerne det, men vet du hva? Jeg er på en diett.
Nei, ikke. Hør her...
Vi tar bare en liten bit, hva?
En liten smak. Ok?
La oss ta den ut av ovnen og...
Jøss!
Se på det.
Det er ikke dårlig.
Det var Maggies favorittoppskrift.
- Virkelig? Den er ganske god. - Bra.
Vil du ha en bit?
Det er godt. Jepp.
Hva gjør du der oppe?
Ser etter honningen.
- Bakte du denne? - Nei, din far gjorde det.
Ta en bit hvis du vil. Det er ikke så ille som det ser ut.
Jeg spiste på flyet.
- Hvordan var det i Berlin? - Det var bra.
- Er alt i orden? - Nei, ikke egentlig.
Faren din glemte å ta med Tilda til legen.
Nei, det gjorde han ikke. Jeg snakket med henne. Hun hentet ham.
Nei, hun bare sa det. Jeg snakket med kirurgien.
Og innen jeg kom hjem, brant kjøkkenet,
og faren din også. Jeg måtte slukke ham.
Om jeg kom hit senere,
hadde huset brent ned, og din far vært død.
Du hadde blitt nødt til å identifisere ham etter tennene hans.
Takk Gud for at Tilda fortsatt var hos legen.
Dette er sprøtt, Nick. Dette kan ikke skje igjen.
Og jeg beklager, men dette er din feil.
- Min feil? - Ja.
- Hvordan er det min feil? - Du nekter å akseptere virkeligheten.
Nei, virkeligheten du nekter å akseptere
er at du heller ikke var her.
- Hva? - Du kunne flyttet pitchen.
- Nei. - Tuller du med meg?
Det var ditt ansvar å ta henne med til legen.
Det var avtalen!
Jeg er ny i jobben min. Jeg kan ikke ringe Serge kvelden før...
Serge? Nå handler det om Serge!
Hva presenterte du denne gangen? Puppene?
Unnskyld meg, hva?
Jeg er nysgjerrig. Hva presenterte du for Serge denne gangen?
Puppene dine eller rumpa di?
- Pent. - Du er heller ingen helgen.
Jeg er ikke den eneste som rotet det til, husker du ikke?
Pappa.
Herre...
Far, vil du lukke baderomsdøra?
Skal du hente kjøleskapet fra rommet hans, eller skal jeg det?
Skolen er over for sommeren.
Jeg tilbragte hele sommeren med bestefar og viste ham London.
Bestefar og jeg dro på sightseeing, og han lærte meg at
man må prøve lykken sin minst én gang om dagen,
fordi du kan kanskje gå rundt på lykkedagen din
uten å i det hele tatt vite det.
Dr. Edwards fortalte meg at folk med Alzheimers
ofte er best til å huske ting som skjedde for lenge siden.
Bestefar og jeg pleide å se på et gammelt fotoalbum hele tiden.
Selv om jeg kan ramse opp historiene hans ord for ord i søvne,
var det bare så flott å høre dem, fordi han alltid virket så glad.
Det er Lido. Det er stranda.
Bestemor og jeg var uenige om livsstilen.
Margaret likte å nakenbade.
- Gjorde hun? - Ja.
Det gjorde livvaktene veldig opprørte.
Hun bare tok av badedrakten og gikk uti naken.
Hun fikk alltid viljen sin
fordi hun kunne vinne enhver diskusjon.
Hvor er det?
MARKUSPLASSEN
Sankt Hva-enn-det-nå-var. Se på de måkene.
Margaret synes de var søte
fram til en av dem bæsjet på caprese-salaten hennes
mens hun spiste den.
Jeg savner bestemor.
Jeg også, prinsesse. Jeg også.
Når jeg dør, vil vi være sammen der oppe.
Jeg vil ikke at du skal dø, bestefar.
Ikke tull, prinsesse. Alle dør en gang.
Og når Maggie og jeg gjenforenes igjen,
kommer vi til å ha en stor fest. Vi skal virkelig slå oss løs.
Jeg trodde ikke på himmelen da,
men jeg synes det var fint av ham å prøve å trøste meg slik.
Det burde egentlig vært jeg som trøstet ham.
Etter det begynte jeg å filme bestefar mye,
som foreldrene mine gjorde med meg da jeg var baby.
Slik jeg ser det, vil han, når det kommer til det stadiet
der han ikke lenger husker noe, virkelig like å se disse videoene.
Gratulerer med dagen. Hvordan føles det?
Hvordan føles hva da?
- Å være 76 år gammel. - Er jeg 76?
Jeg trodde jeg var 42.
Hva er favorittfargen din?
Rød.
Hva er favorittdyret ditt?
Hund.
Hvordan føles det å glemme alt sammen?
Det er som et hode fullt av honning.
Helt tett.
Hvor lenge har du hatt honning i hodet ditt?
Siden jeg ikke lenger kunne tenke klart.
Men jeg har en...
La oss se, jeg...
Voff. Hund.
Hva er det?
Den inneholder alt jeg trenger å huske.
Det er fra...
Den ble skrevet av...
- Bestemor lagde den til meg. - Får jeg?
JACK HUNDEN MIN
MATILDA ELSKER KAFFE MATILDA-MITT BARNEBARN
MARGARET HAR GÅTT BORT MARGARET, MIN KONE
Visste bestemor at hun kom til å dø?
Nei. Det må ha vært jeg som skrev det.
Hun...
Hun er død, er hun ikke?
Ja, bestefar.
Ser du? Jeg visste det.
Og hva tror du at du skal du senere?
La meg sjekke med min kone, greit?
Mor.
Vi kommer til å ha det så flott i kveld. Først, la oss ta en liten skål.
- For Amadeus. Gratulerer med dagen. - Til meg? Hva?
En skål for Amadeus. For din fødselsdag?
- Jeg er ikke tørst. - Ikke?
- En gang til? - Ja.
Gratulerer med dagen.
Jeg sa jo at jeg ikke er tørst!
Er du en Alzheimer, kvinne?
Aiolien.
- Sjampanjen er god uansett. - Ja.
Far...
Det er for å dyppe brødet ditt i, Amadeus.
Herregud.
- Du store. - Far, det er ikke såpe.
Ikke ha det i fjeset ditt.
Far, det er til å spise.
Kjære vene.
Kjære, ikke du. Nei.
- Ikke... - Tilda, slutt. Nei.
- Ikke gjør det. - Du oppmuntrer ham.
Ikke. Mamma, si det du.
- Nei, du er moren. - Ikke lek med maten din.
- Tusen takk for det. - Takk. Tusen takk.
Jeg har lest at olivenolje er veldig bra for huden.
Hvor var vi?
Jeg tror jeg vil ha havabbor.
Havabbor.
Med asparges.
Hva heter det når den fortsatt er ganske hard?
Al dente.
Ja.
- Og du, madam? - Jeg vil gjerne ha tunfisktartar.
- Og du, frøken? - Macaroni og ost, takk.
Et utmerket valg. Det er signaturretten vår.
Hva er du i humør for, pappa?
- Jeg vil bare dra hjem. - Klart det, vi skal dra hjem.
Vi skal bare spise litt middag først, for bursdagen din.
Hva med litt...
- Kalvelever, ja. - Nei.
Bare stryk det. Han spiser ikke kalvelever.
- Greit. - Far. Hva er du i humør for, far?
Hva spiser jeg?
- Hva pleier jeg å spise? - Hva med en caprese-salat?
Ja? To caprese-salater.
To caprese-salater. Takk.
Det går bra, far.
Jeg vil bare dra hjem.
TIL TILDA
Hva er i veien, bestefar?
Det føles så...
Fælt?
Så fryktelig... Når du ikke lenger vet noe.
Alt er tomt.
Om du vil skrive, så kan du ikke.
Det er bare noe på innsiden som hindrer det i å skje.
Kan du fortsatt huske hva du ville skrive?
Skriv du.
Greit.
Til Tilda.
Mitt kjære...
- Kjære... - Barnebarn?
Nei. Jeg avgjør hva jeg vil skrive.
Greit.
Det vil komme en dag
da jeg ikke lenger
husker...
At du
er du.
Men uansett hva som skjer,
må du huske én ting over alt annet.
At jeg er glad i deg,
og at du er den flotteste prinsessen
jeg noen gang kunne ønsket.
Klapp igjen! Bare klapp igjen!
Hva er galt med deg, din idiot? Hva er galt med deg?
Mr. Ross, denne veien, er du snill.
Jeg blir med inn og holder deg i hånda.
- Vil du at jeg skal holde deg i hånda? - Det er din avtale, husker du ikke?
Vil du også være med, kjære?
- Kan du ikke bli med oss? Greit. - Ja.
Jeg venter her.
Jeg er dr. Holst.
Tenkte vi kunne ta en liten prat.
Hvordan har du det i dag?
- Spurte du ikke nettopp om det? - Nei.
- Så? - Så, hva?
Hvordan har du det?
Du spurte meg nettopp.
Kanskje det, men du svarte ikke.
- På hva da? - Spørsmålet mitt.
Dette blir litt av en "liten prat".
Hvem har du tatt med deg i dag?
Foreldrene mine.
Foreldrene dine.
Er det kanskje barnebarnet ditt?
Det var det jeg sa.
Kan du fortelle meg hvor gammel hun er?
Hun har så mye tid foran seg.
Vet du hvor gammel hun er?
Nei.
Jeg kan ikke engang si hvor gammel jeg var da hun kom.
Du var...
Du var 66.
- Sekstiseks. - Sekstiseks?
Mr. Ross, kan du fortelle meg hva ni pluss tre er?
Gi deg.
Vet du ikke hva ni pluss tre er?
Og så kaller du deg selv en doktor?
Ikke rart de tapte koloniene.
Jeg er fra Louisiana, så jeg tapte ingenting.
Da er du på rett side.
- Nemlig. - Nå har jeg et spørsmål.
- Er du klar? - Ja.
Hva er hvitt og lever i en flaske?
Unnskyld?
Du har ikke besvart spørsmålet.
Hva er hvitt og lever i en flaske?
Melk.
Hva har du i en milkshake?
Melk.
Og hva drikker kuer?
Melk.
Feil. Vann. Kuer drikker vann.
Om du kan unnskylde meg...
Hvor skal du, Mr. Ross?
- Jeg har ting å gjøre. - Far...
Jeg vil gjerne fullføre praten vår.
Min assistent kan arrangere en ny avtale.
- Akkurat nå må jeg operere. - Far?
Han var veterinær. Vent litt, vi er straks tilbake.
Til sommerfesten vår,
ble mamma og bestefar enige om at han skulle holde seg på rommet.
I bytte, fikk han lov til å se på det store fyrverkerishowet ved midnatt.
- Det er så fint at dere er her. - Får jeg?
- Serge? - Sarah.
- Hva gjør du her? - Det var en hyggelig velkomst.
Og din kone er her.
Hun kjeder seg lett hjemme alene.
- Nick vet om oss. - Hva?
Nick vet om oss.
- Hvordan? - Fordi jeg sa det til ham.
- Tuller du? - Nei, jeg tuller ikke.
Jeg hadde aldri kommet om jeg visste det, heller ikke tatt med min kone.
Amadeus?
Hva i alle dager ser du ut som?
Det er fjerde juli. Noen må representere kolonien.
- Har du sugd på alle? - De er utmerkede.
- Prøv en? - Nei, takk.
- Hjelp. - Amadeus!
- Nei, ikke. Mamma, nei. - Amadeus.
Så flott å se deg.
Du er kledd for kamp.
Kjenner jeg deg?
Din gamle soldat.
Jeg må dra.
Nei, vent. Vi skal feste.
Nei, du skal ikke feste, mamma. La ham gå, er du snill.
Godt jobbet, kompis. Jeg elsker musikken.
Ja, det er ikke dårlig.
Det var bare LP-er på min tid.
LP-er, ja. Må tisse. Kan du passe på her?
Ja.
Hei. Det er et problem.
- Hva skjer? - Lov at du ikke blir sur.
Hvorfor skal jeg bli sur på deg? Hva skjer?
- Lov meg det. - Jeg lover.
- Serge er her. - Unnskyld meg?
- Serge er her. - Det kan du ikke mene.
Nei, jeg tuller ikke.
- Be ham dra. - Jeg kan ikke det. Han er min sjef.
- Be ham dra, ellers gjør jeg det. - Nei, det vil du ikke.
Du må være Nick.
Sarah, du var heldig. For en kjekk kar.
Og apropos heldig...
- Har du møtt Nora, min kone? - Hei.
Ja. Så hyggelig å treffe deg, hei.
Hyggelig å møte deg.
- Flott å treffe deg. - Dette er Nick.
Hendene mine er...
Hva synes du om England, da? Litt stillere enn New York?
Vi var faktisk i Connecticut,
som ikke er helt som New York, men...
Sarah liker å lage sin egen spenning.
- Gjør du ikke, kjære? - Nick.
Hun skaper liv på kontoret vårt.
- Det er flott å ha henne der. - Du sier ikke det.
- Hvordan er dippen? - Jeg elsker den. Hva er det?
- Det er... - Det er eggfrukt.
- Ja. - Her kaller vi det "aubergine".
Ja, men der borte kaller vi det "eggfrukt".
Vi kan tilpasse oss nå som vi er her. Vi kan kalle det aubergine.
Hva er galt med eggfrukt, kjære?
Det har vært eggfrukt de siste 11 årene.
Jeg liker eggfrukt. Jeg elsker eggfrukt. Men hva er det som er så farlig?
Kanskje det er en stor sak for meg.
Om du bryr deg så mye,
kanskje du kan snakke med meg om det i blant.
Kan dere to gi oss et øyeblikk?
- Nei, Nick... - Nei, det er greit.
Serge, ikke. Nei.
- Ikke gjør det. Vær så snill. Serge... - Kom igjen, Nick.
Hør her, jeg ville bare si...
Hør her, jeg...
Det som skjedde med din kone på det julebordet
var et engangstilfelle.
Fest, drikke, liv og røre...
La oss ikke strø sukker på det. Vi har alle vært der.
Vi har alle gjort det. Du har gjort det.
- Har jeg gjort det? - Penny?
- Fra kontoret ditt?
Fortalte hun deg om Penny?
Hun måtte snakke med noen om det.
Kom igjen, Nico,
du har dyppet deg i honningkrukken selv,
din sleipe drittsekk.
Slurpet i deg...
- Herregud! - Herregud!
Serge, går det bra?
- Hvorfor slo du mannen min? - Spør henne.
Pokker!
Russerne kommer!
Kom igjen!
TIL VÅR SOMMERHAGE
Far, er alt i orden?
Far, hva skjer?
Jeg er glad i deg.
Det er første gang du har sagt det til meg.
Har jeg noen gang fortalt deg hvor glad jeg er i deg?
Om du har det,
har jeg glemt det.
Men ikke ta det personlig.
Hvor er Sandra?
Sarah.
Hun dro vekk for et par dager. Hun kommer tilbake.
Hvorfor det?
- Far... - Havnet dere i en krangel?
Du kan fortelle meg det. Jeg er din far.
Husker du ingenting?
Nei.
Det er borte.
Det er bare et hull der.
Det er aldri tydelig.
Det er aldri tydelig hvordan det vil utvikle seg.
Hurtig forverring kan følges av en lang periode med stabilitet.
Faren din liker å skjule sin forvirring bak humor,
som jeg synes er veldig intelligent og likendes.
Men det du må spørre deg selv om er dette...
Er du forberedt på å ta vare på ham?
Å ta seg av noen som er dement er en fulltidsjobb, og det er ikke enkelt.
Om du når et punkt...
Når du når punktet der du innser
at du ikke kan gi din far pleien han trenger,
må du vurdere alternativene
før situasjonen blir kritisk.
Jeg forstår, Mr. Ross, virkelig. Min far ble også dement.
Jeg er redd det ikke finnes noen ideelle utfall i en slik situasjon.
Det finnes simpelthen noen som ikke er like ille.
Det beste du kan gjøre nå
er å finne et godt hjem for ham.
Leighton Fisher.
Hei, Pam. Kan jeg snakke med faren min?
Jeg er redd han ikke er her, kjære.
Har han lunsj?
Nei, han er borte for dagen.
Jeg tror han gikk for å se på et pleiehjem.
Et hva?
For din bestefar. Ja, det var det.
Hva? Nei.
Pappa ville ikke gjort det.
Kanskje jeg tok feil.
Ikke søren.
Pokker.
PLEIEHJEM
Jeg skal være ærlig, Mr. Ross.
Få beboere vil flytte hit.
Og noen har det tungt når de møter ukjente omgivelser.
Men de tilpasser seg. Vi sørger for at de har en rutine, som hjelper,
og mange aktiviteter.
Og ofte får de nye venner, som er fint.
- Unnskyld meg. - Selvsagt.
Hva i...
- Hilda, nei. - Hallo.
Jeg er Hilda. Du kan kalle meg Bunny.
- Greit. - Vi møttes på teatret, gjorde vi ikke?
Eller var det operaen?
La traviata.
Nei, jeg tror du blander meg med noen andre.
Du er amerikansk.
- Har han ikke en flott aksent? - Det har han, ja.
Skal vi ta et lite knull?
- Bare et lite ett? - Greit, Hilda. Det er nok.
- Det holder. - Vel, tenk på det.
- Hilda... - Eller så kan vi gjøre det i...
Du er kanskje klar over at
upassende seksuell oppførsel kan være et problem med Alzheimers.
Hilda er ett av våre mer utfordrende tilfeller,
men vi følger nøye med.
Og vi skal sørge for at din far er beskyttet
fra kvinnelig oppmerksomhet så mye som mulig.
Det er det siste han vil, tro meg.
Du vil kanskje beskytte dem fra ham.
- Hvordan skal jeg si det til ham? - Ikke gjør det.
Han vil ikke forstå det.
Tenk på hvordan det er for barn å dra til barnehagen for første gang.
De gråter og kaster seg på gulvet.
Og etter omtrent tre dager kan du knapt få dem til å forlate stedet.
Du trenger ikke føle deg skyldig
om du bestemmer deg for at du vil at andre skal passe på din far.
Det vil faktisk være bra for ham.
Mr. Ross, det er en vanskelig avgjørelse, men ikke vær redd.
Vi holder beboerne våre trygge,
og gjør alt vi kan for å gjøre dem lykkelige.
Hva tenker du på, bestefar?
Venezia.
Venezia?
Fortell meg igjen om duen som bæsjet på bestemors caprese-salat.
Bestemor og jeg ville
ta deg med til Venezia når du ble eldre.
Vi ville vise deg
hvor vi ble...
Vise deg der vi... For å se hvor...
Visste du
at Pittsburgh har fler broer enn Venezia?
Jeg tror ikke på deg.
Skal vi gå og se selv?
- Til Pittsburgh? - Til Venezia, dummen.
Jeg kan ikke engang finne veien til...
Hva om vi drar sammen?
Jeg duger ikke lenger,
til noe.
Jeg er verdiløs.
Nei, det er du ikke, bestefar.
Jeg er glad i deg.
Hei.
Nick.
- Kan jeg snakke med Sarah? - På tide.
- Kan jeg snakke med henne? - Hun sover.
- På denne tiden av døgnet? - Ja.
Hun har knapt sovet de siste par nettene. Hvorfor har du ikke ringt?
Kanskje fordi jeg ikke er den som dro.
Ikke spill machokortet mot meg.
Det er du som ødela festen hennes, og sørget for at alle fant ut av hva
som skjedde mellom henne og Serge.
Godt jobbet. Virkelig forbløffende.
- Jeg beklager. - Si det til henne.
Det er derfor jeg er her.
- Hvordan har Amadeus det? - Verre.
Jeg tror jeg setter på kjelen.
Vi er tomme for te, så jeg tenkte at dette ville duge.
Flott.
Det er en martini.
Det er et martiniglass du ser på, og om det er alt du vil gjøre,
- går jeg ovenpå igjen. - Jeg er lei meg.
Jeg er lei meg for at jeg var en kødd.
Jeg er lei meg for at jeg slo fyren,
selv om han fortjente det, og jeg hadde gjort det igjen.
Hør her...
Jeg vil bare at du skal komme hjem.
Jeg vil bare gjøre alt godt igjen.
Hvorfor sover bestefar i sengen din?
Han hadde mareritt.
Han trodde russerne kom igjen.
Du er en flott jente, vet du det?
Jeg er veldig stolt av deg.
Jeg kan ta vare på ham. Dere trenger ikke plassere ham på et hjem.
Bestefar kan ikke forbli i huset på egenhånd lenger. Det vet du.
Det er for farlig for ham nå.
Du vil også plassere ham på et hjem.
Nei, jeg vil at han skal være et sted der han er trygg og fornøyd.
Fornøyd? I et hjem? Kan du ikke plassere meg på et hjem?
- Jeg hadde vært fornøyd i et hjem. - Tilda, det er ikke rettferdig.
Stedet pappa fant er veldig fint, og det er i nærheten,
og vi kan besøke ham hver dag,
og hente ham og ta ham med ut og ha det gøy.
Gå ut og ha det gøy? Jeg vet knapt hva det er.
- Du og pappa jobber alltid. - Vi skal jobbe mindre.
- Det var det du sa i fjor. - Det kommer til å gå bra. Jeg lover.
Greit. God natt.
"Jeg lover det."
Mamma og pappa har lovet meg en million ganger at de skal jobbe mindre,
men de gjør det aldri.
For dem er det bare jobb.
I Connecticut sa Smillas far at
det verste foreldre kan gjøre
er å gi sine barn løfter, og ikke holde dem.
Jeg var oppe hele natten og tenkte på det dr. Edwards sa,
om bestefar, og at han trenger et formål.
Det er derfor jeg måtte ta saken i egne hender.
Bestefar. Våkne.
- Er de tilbake? - Nei, de sover fortsatt.
Så lenge fienden sover er vi trygge.
Nettopp. La oss erobre Italia.
Jeg har en operasjon å utføre.
Nei, bestefar. Du har ferie.
Ute om ti minutter, greit?
Hva ser du etter, Bestefar?
Noen stjal styresaken.
Det er på denne siden. Dette er England, husker du ikke det?
Hvorfor flyttet de siamesiske tvillingene til England?
- Jeg vet ikke. - Så den andre kunne kjøre.
Hva venter vi på?
Bestefar, jeg kan ikke kjøre.
Jøss, jeg husker ikke hvordan...
Du vet...
Den er automatisk, bestefar. Du må sette foten på bremsen.
Ja.
Trykk på den.
START MOTOR
Greit.
Maler som en kattunge.
Og nå, gasspedalen.
Herregud!
Nick!
Jeg tror det var revers.
Du sier ikke det, Sherlock.
- Sherlock hvem? - Holmes, dummen.
Jeg tror vi blir ranet.
Du... Kom deg opp.
Du må stå opp. Kom ned. Kom igjen!
Stopp!
Vil du sitte på fanget mitt og styre som vi gjorde med traktoren?
Nei, bestefar, jeg må ha på setebeltet.
- Unna vei. - Bestefar, det er en enveisgate.
Jeg vet at det er en enveisgate. Men det vet ikke de.
Det er de pokkers engelske sjåførene. Unna vei!
Kom med det.
- Bestefar, det er rødt lys. - Jeg kan se det.
Hva gjør du? Det er grønt lys.
Da må jeg stoppe.
To billetter til Venezia, takk, på London til Venezia-ekspressen.
- Greit. Alder? - Ti.
Flott, da får du 20% rabatt.
Flott.
Det blir 6 824 pund, takk.
Hva?
Er det et problem, frøken?
Om du kan skrive PIN-koden din her.
1916.
Er du sikker?
Slaget ved Verdun.
- Første Verdenskrig. - Ja.
Da er det bekreftet.
Kos dere i Venezia.
Tusen takk.
Vent litt. Du er... Det er en...
En ventende leteaksjon?
- Er det alt du kan gjøre? - Jepp.
- Det er ganske svakt. - Det er det det er.
Barnet er i en voksens omsorg.
En voksen som knapt fungerer, som jeg har forklart for deg.
Han er nok i hennes omsorg, for guds skyld.
Du husker ham, han var her for et par måneder siden
- og lette etter sin døde kone! - Det gjør jeg ikke.
Har du også Alzheimers?
Ikke som jeg er klar over.
Kanskje du kan være mer til hjelp?
- Jeg prøver å hjelpe. - Fortett.
- Takk. - Vær så snill, kom igjen. Takk.
- Din far... - Ikke egentlig.
Din far kjørte avsted med din datter.
- Ja. - Vil du at vi skal sende et helikopter
med et infrarødt kamera eller noe?
Det hadde vært flott.
- Det hadde vært fantastisk. - Faren din er en voksen mann.
Nei, ikke egentlig.
Takk.
Tusen takk for all hjelpen.
Det var en glede.
- Flott hjelp. - Lykke til.
Enda en fornøyd kunde.
Vet du hvor mye jeg...
Vet du hvor...
Jeg...
Du vet jeg...
Du er en smart jente.
Akkurat som din far. Veldig smart.
Jeg var ikke alltid en god far.
Du er en utmerket bestefar.
Vel...
Hvordan er det?
Veldig god mat.
Takk, det er snilt av deg, sir.
Det er bare det at
det kommer i enorme biter.
Jeg mener...
Det er veldig vanskelig...
- Vanskelig å håndtere. - Ja.
Jeg vet det. Biffstørrelsen nå om dagen er bare latterlig.
Hva med en pizza? Jeg kan få den kuttet opp for deg.
Det er flott. Det er en flott idé.
Du er en veldig hyggelig mann.
- Jeg synes du også er hyggelig. - Jeg er enig.
Tusen takk.
Alltid en ære å ha en veteran ombord.
Skål.
"I dag snakket jeg med dr. Edwards i evigheter
om bestefar og Alzheimers, glede og lykke.
Glede er det viktigste for vår hjerne.
Det er som den beste typen gjødsel.
Det hjelper hjernen vår med å gro og reparerer den når den bryter sammen.
Dr. Edwards sier at du kun kan nå dine mål
om du finner glede i å følge dem.
Mange gamle mennesker har ikke lenger mål
fordi de ikke har noen å glede,
og ingen er stolte av dem lenger.
Ingen trenger dem. Det er derfor de blir syke.
Hjernene deres skrumper sammen, og de kan ikke reparere dem
fordi de ikke har det gøy lenger.
Kanskje mamma og pappa burde besøkt bestemor og bestefar oftere,
men de kunne ikke det fordi de alltid måtte jobbe så mye.
Da bestemor døde, hadde ikke bestefar lenger et formål.
Men om jeg kan gi ham et nytt formål,
og få ham til å føle at jeg virkelig trenger ham,
vil han kanskje bli bedre."
Kan jeg hjelpe deg, sir?
Det var en fin klokke.
Den tilhørte min far.
Sørg for at du gir den tilbake til ham.
Ja.
Jeg er tilbake.
Bestefar?
Maggie, jeg elsker brystene din.
Kom deg vekk fra meg, din gamle pervo.
- Hva foregår her? - Han prøvde å voldta meg.
- Hvem er du? - Hvem er du?
Jeg er veldig lei meg.
Det er bestefaren min. Han har Alzheimers.
Det var hyggelig å møte deg.
Amadeus. Amadeus Alzheimers.
Dirk. Dirk Nowitzky.
- Dirk Nowitzky? - Ja.
Du er mye kortere enn du er på TV.
Jeg er veldig lei meg for misforståelsen.
- Han mente det ikke. - Det er greit.
Det var hyggelig å møte deg, Mr. Nowitzky.
Forresten, din kone
er veldig myk og fin å ta på.
Hei, mamma. Hei, pappa. Jeg og bestefar har det flott.
Vet dere hvor tingen er?
- Toalettet? - Her inne.
Takk. Greit.
Pokker! Bestefar!
Kom igjen, Tilda.
- Denne veien. - Nei.
Redd deg selv, jeg holder dem tilbake.
Nei, vi skal til Venezia.
- Hva nå? - Vi venter til de har dratt.
Godt tenkt.
- Bestefar? - Ja?
- Jeg må tisse. - Greit.
Jeg må sette meg på det toalettet.
Greit, sett deg, da.
Da burde du sette deg.
Ja, bestefar.
- Maggie pleide også å sitte. - Virkelig?
Ingen er der.
- Bæsj på dem. - Ja. Bæsj på dem.
Ser dere i morgen. Eller kanskje dagen etterpå.
- Glad i dere. Ha det. - Ha det.
Veldig søtt.
Så din far og din datter er på et tog, og har det hyggelig sammen.
- Det er riktig. - Ja, og dere skal finne det toget.
Madam, det er mange tog i dette landet.
Som suser rundt. Eller ikke.
Kommer an på hvem som styrer bedriften.
Som jeg har forklart, vår datter er ti år gammel,
og hennes bestefar er dement.
- Han er veldig glemsk. - Det skjer oss alle, frue.
I dag morges glemte jeg hvor jeg la bilnøklene mine.
Min kone sier at jeg hadde mistet hodet mitt om det ikke var skrudd på.
Sier du at du ikke vil hjelpe oss med å finne barnet vårt?
Er det det du sier?
Jeg har kontaktet det britiske transportpolitiet.
Men et barn på tur med sin bestefar er ikke en veldig høy prioritet.
Transportpolitiet vil si ifra til oss så fort de har blitt sporet opp.
- Men hør her, det er mange... - Mange tog.
- Du sa det. - Mange tog, hør her,
vi ringer kredittkortselskapene, kanskje de er samarbeidsvillige.
- Takk. - Smart tenkt, sir.
Si ifra hvis du trenger en jobb.
Hallo?
Hvem der?
Det er Sveriges statsminister.
Jeg må virkelig tisse.
Nei...
Statsminister, du...
Dette er ikke et bra toalett for deg.
Bare åpne døren.
Det virker ikke.
Bare skru låsen mot venstre.
- Venstre? - Ja.
Skru låsen mot venstre.
- Er det politiet? - Nei.
Det er Sveriges statsminister.
Vi burde rydde litt.
Kom igjen, dere. Jeg tuller. Jeg er Mickey. Jeg er vaktmesteren.
Du er jenta som stoppet toget.
Og du er bestefaren med Alzheimers?
"Alzheimer"? Hvem?
Hvem har Alzheimers?
Leter de etter oss?
Kjære deg, dette er Bolzano.
Du stoppet London til Venezia-ekspressen.
Det gjør dere til forsidemateriale.
Jeg måtte det, eller så hadde jeg mistet bestefaren min.
Det er helt fornuftig.
Hvem har Alzheimers?
Vent litt. Du er amerikansk.
- Visst pokker er jeg det. - Så hva gjør du her?
Jeg lovte å dra om de gjorde den tullebukken til president.
Så jeg dro.
Jeg jobber faktisk med en hemmelig plan om å frigjøre Melania.
Jeg tror hun hadde likt det.
- Hvor er du fra? - Connecticut.
Men nå bor vi i London. Vi migrerte.
Kan du hjelpe oss, vær så snill?
Selvsagt.
Vi immigranter må holde sammen.
NYLIGE
- Hva gjør du? - Jeg får ikke sove.
Jeg forstår. Ikke jeg heller.
Ser du fortsatt etter den honningen?
Ja.
Du store!
Den rakkeren!
Jeg må ha spurt ham hundre ganger om han hadde sett honningen min.
- Vet du hva han sa? - Hva sa han?
Han sa: "Jeg er allergisk mot honning."
For et rot.
Vil du ha en whiskey?
Det er fint å være hyggelig mot hverandre igjen.
Synes du vi krangler mer enn andre par?
- Ja. - Gjør du?
Ja, jeg tror definitivt at vi krangler mer enn andre par.
- Hvorfor det? - Det er våre foreldres feil, antar jeg.
- Vet du hva jeg tror? - Hva tror du?
Jeg tror det er fordi vi bryr oss om hverandre.
Det er derfor.
- Hvem er det? - Ingenting. Det er ikke henne.
- Hvem er det? - Det er Serge.
- Serge? - Jepp.
- Serge. - Ja, han ber meg hilse.
Han ber deg hilse.
Ja, du kan lese det hvis du vil.
"Hei, Serge. Hvordan er kjeven, drittsekk?"
Slutt. Det er ikke morsomt. Stakkars Serge har det fryktelig.
- "Stakkars Serge har det fryktelig"? - Ja.
Kona hans fikk ham overført til kontoret på Huopalahti.
Fikk hun ham overført?
Ja, faren hennes eier selskapet.
Hvor er Huopalalalapah?
- Huopalahti er i utkanten av Helsinki. - Bra.
Ja, jeg tenkte at du ville like det.
Hvorfor ble ikke du overført?
Det viser seg at jeg kun var den siste i en lang rekke taktløsheter.
Det må føles fryktelig.
- Nesten ydmykende. - Nei. Ikke egentlig.
- Sikker? - Jeg har det bra. Jeg hater deg.
- Nei, det gjør du ikke. - Det gjør jeg. Jeg hater deg virkelig.
- Nei, det gjør du ikke. Du elsker meg. - Jeg hater. Det gjør jeg ikke.
Nei, jeg elsker Serge.
- Nei, du elsker meg. - Jeg hater deg.
- Jeg hater deg så mye. - Du elsker meg.
- Jeg elsker deg bittelitt.
Hei, jeg er Mickey.
Jeg er fra Schenectady, New York.
Nå bor jeg her i Bolzano.
Jeg drev med aksjer, nå er jeg vaktmester.
Kom til poenget, Mickey.
Uansett. Dette er for å si, kjære Nick og...
Hva heter moren din igjen?
Sandra.
Kjære Nick og Sandra,
deres datter har bedt meg informere dere
om at hun og Amadeus her har det flott,
og dere trenger ikke uroe dere.
Så fort de kommer til kjærlighetens by,
ringer hun dere. Dra og hent dem.
"Kjærlighetens by"?
- Hva er galt med det? - Det er klissete.
Bare gjør det igjen og si Venezia.
Nei, bella. Jeg tar det på første tagning.
Dessuten ser håret mitt bra ut der.
Vent.
- Sendte du det nettopp? - Ja.
Våkne.
Du skulle ikke sende det før vi hadde kommet fram,
fordi nå vet de hvor vi skal!
Jeg sa bare "Kjærlighetens by".
Det kunne like gjerne vært Paris så mye som Venezia.
Nemlig, så jeg reiser fra London til Paris
via Syd-Tirol?
Hvorfor ikke? Du drar fra Austin til Seattle via New York.
Hva?
- Der er han. Hei! - Venezia?
Vår datter har en veldig dyr smak.
Jeg lurer på hvor det kommer fra.
- Din side. - Å ja?
Hva er det?
Jeg tok med kavaleriet.
Hei!
Buenas noches, amigos.
Buenos días. "Noches" betyr kveld.
Jeg ser ingen måne, gjør du?
Kavaleri?
Greit, professor.
Så dette er våre superskurker?
Ja, det er dem.
Jeg er Murali, rømningssjåføren deres.
Dere bør komme dere inn i bilen nå.
Hvorfor kan vi ikke sitte foran?
For da vil dere bli sett. Og se på meg.
Jeg vil garantert bli sjekket.
Vi må dra før de stenger grensene.
De har ikke grenser i EU lenger.
- Stemmer det? - Ja.
Kom igjen.
Lykke til, min venn.
Håper du og bestefaren din kommer dere til Venezia.
Takk for alt.
- Hold dere trygge. - Greit.
Greit?
Det lukter fryktelig her inne.
Jeg elsker lukten.
Du er slik en herlig jente, hva?
Hvordan kan du se at det er en jente?
Jeg er en veterinær, husker du ikke?
Jeg kan se det på fjeset.
Men...
Hun har baller.
Hvor?
Definitivt ikke på fjeset, det skal være sikkert.
Pokker! Purken!
Hva var det jeg sa?
- Hva foregår? - Politiet!
- Pokker. - Pokker.
Hallo, god aften.
Hva kan jeg gjøre for dere?
Du kan gi ham førerkort og vognkort.
- Du hørte ham. - Definitivt, selvsagt.
Du snakker ikke tilbake til sjefen. Nei.
Hva har du bak der?
- Sauer. - Sauer?
Hva var det du sa?
Du sier ikke "bæ" til meg, hai capito?
Greit. Så kan jeg dra?
Nei, selvsagt ikke.
Gå ut av bilen og åpne.
Jeg tror ikke det er en god idé
å forstyrre dem nå.
Ut av bilen og åpne.
Pokker!
Hvorfor er døren åpen? Jeg kan gi deg en bot for det.
Det må ha skjedd da du stoppet meg.
Pokkers smart jente.
Sauene, mener jeg. En av dem er veldig smart, jeg vet det.
Har bare ikke funnet ut av hvilke av dem det er.
Men dere får vite det først.
Perumal. Murali Perumal.
Hvor lenge blir dere?
Vi er ikke helt sikre.
La oss se.
- Vi har bare suitene igjen. - Greit.
Det blir 1 800 euro.
Tuller du? Kom igjen, vi går et annet sted.
Kjære, nei, vi blir her.
- Dette er latterlig! - Kjære, vi ordner det.
Bare lat som om det er lire.
- Takker så mye. - Tusen takk.
- Nyt oppholdet. - Takk.
Vi er tomme for brød.
Se på disse linjene!
Hvordan skal noen finne fram her?
Vi kan dele dette.
Du kan ta det. Jeg er i humør for sau.
- Sau? - Ser du ham?
- Vi kan fange en. - Nei, bestefar.
Vi skal ikke spise sau.
- En liten sau? - Nei.
- En halv liten? - Nei!
- En halv bitteliten... - Nei.
En bittebitteliten en?
Nei, bestefar.
En bittebitteliten...
Her. Du kan få halve denne.
Jeg liker ikke granatepler.
Bestefar?
Er du redd for å dø?
Nei.
Jeg tror jeg er det.
Du har fortsatt
er par dager igjen før det er din tur.
Nei,
jeg er redd for at du skal dø.
Ikke vær det, fordi
bestemor og jeg vil alltid være der oppe
og passe på deg.
Og vi kommer til å være så stolte av deg.
Når enn du savner meg,
er alt du trenger å gjøre
å se opp dit.
Sa du noe?
Jeg sa bare at jeg er glad i deg, bestefar.
Kan jeg hjelpe dere?
Vi er sultne.
Jeg kunne gjerne tenkt meg å gi dere de tomatene,
men de er til bondemarkedet i Venezia.
Bli med inn. La oss finne noe å spise til dere.
Hvor er tomatene?
Jeg så fram til en tomatsalat.
Tomatene er til markedet, Mr. Ross.
Jeg kan en vits om et bondemarked.
En nonne dro til en bondes marked,
han selger grønnsaker
og sier til bonden:
"Jeg vil ha en agurk."
Og bonden sa: "Ta to agurker."
Og han sier: "Hvorfor to agurker?"
Bonden sier til nonnen:
"Da har du en til overs som du kan spise!"
Jeg beklager, jeg forstår ikke.
Om hun spiser én,
har hun en ekstra som hun kan bruke...
Til å spise dagen etter.
Så hva gjør dere her hele dagen?
- Kan jeg forklare vitsen min, er du snill? - Nei, bestefar.
Er det sant at dere ikke har lov til å ha sex?
Det stemmer, mitt barn.
Vi lever i kyskhet.
Det var det jeg sa om agurken!
Hva er kyskhet?
Vi unngår å elske en mann,
og vi lar oss ikke bli elsket av en.
Vi reserverer det stedet for Gud.
Så...
Dere er på en måte gift med Gud?
Ja, det kan man si, mitt barn.
Så ingen av dere kan bli sjalue og være utro?
Er det greit for dere om foreldrene mine kommer hit?
Ja, selvsagt.
Men hvorfor spør du om det?
Jeg tror bare de kunne lært mye av dere.
I skjærsilden
får vi sjansen til å få våre synder tilgitt.
Til å gjøre oss rene igjen.
Så Gud kan motta oss i himmelen.
- Tror du på himmelen? - Selvsagt.
Kun himmelen gjør våre liv komplette.
Og når vi dør,
lever vi der sammen med Gud.
Tror du bestefaren min vil havne i himmelen?
Fra det du har fortalt meg om din bestefar,
er jeg sikker på det.
Virkelig?
Ja.
Vet du, Matilda,
det du gjør for din bestefar
er ekstraordinært.
Du er en veldig spesiell jente.
Ser du etter noen, bestefar?
Ja.
Margaret. Har du sett henne?
Det er min bestemor.
Hun dro til himmelen.
Kom igjen, jeg kan hjelpe deg.
- Det stemmer. - Bestemor?
Margaret?
Bestemor?
- Bestemor? - Hvor er hun?
Vi vil finne henne.
Bestefar, jeg fant henne.
Maggie?
Maggie.
Men du dro et sted jeg ikke kunne følge etter deg.
Og jeg har...
Jeg har lett etter deg...
Så lenge.
Du er så vakker.
Jeg elsker deg så høyt.
Så høyt.
Hva snakker du om?
Han snakker italiensk, bestemor!
Hørtes ikke italiensk ut for meg.
Takk. Kom igjen, de er ikke herfra.
Du gav meg ikke noe hår.
Hvorfor?
Se på tennene dine.
Men, signorina, bookingen gjaldt for to dager siden.
Nå er rommet borte.
Vi ble forsinket. Og bestefaren min er veldig sliten.
Kan vi få et annet rom?
Men vi har kun én suite igjen, og...
Det er ganske dyrt.
Det er greit. Jeg har bestefars kredittkort.
Da blir det 2 400 euro.
PIN-koden, sir.
Bestefar?
Husker du?
Slaget ved Verdun.
Rom nummer 19, sir.
Hvorfor har alle italienske menn barter?
Fordi de vil ligne sine mødre.
Bestefar!
Min venn Nerdy fortalte meg den!
- Den var god. - Jeg vet det.
Nummer 19.
Ligne sine mødre!
Hvem...
Hvem er du?
Det er noen her i speilet som ser på oss.
Han gjør alt jeg gjør.
Ser du?
Det er deg, bestefar,
og det er meg.
Det er speilbildene våre.
Hva?
Gå vekk!
- Gå! - Bestefar?
- Kom deg ut! - Det er bedre å bruke denne.
Du må bruke den andre halvdelen. Her.
Jeg liker ikke denne fyren.
Du vet...
Jeg lærer så mye fra deg.
Det var den morsomste dagen,
den kuleste dagen i mitt liv.
Takk.
Tusen takk, bestefar.
Ja, min også.
Fjorten hoteller og ingen har hørt om noe.
Er vi sikre på at de i det hele tatt skulle til Venezia?
Jeg prøver å huske navnet på stedet
der han oppholdt seg da han dro hit med min mor på bryllupsreisen sin,
Var det Lido? Var det på Markusplassen?
For å være ærlig koblet jeg av
da han snakket om det.
På tross av hvor fæle de siste par dagene har vært,
så føler jeg at vi er på samme side igjen.
Som vi pleide å være.
Vi er et team.
Hører du fuglene?
Det høres ikke bra ut.
Hei...
Du, jeg hørte deg gråte.
Er du syk?
Jeg kan hjelpe deg. Jeg er veterinær.
Fuglen er syk.
Ja, han er litt grønn.
Tok du den?
Jeg fortalte en vits som din.
Ikke helt som din. Vitsen din var veldig morsom.
Jeg har fortalt den til alle.
Hvordan kommer man seg til stranda?
Stranda er på Lido.
- Er alt i orden, sir? - Ja.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Ja, men du kan ikke dra dit nå.
Det er midt på natten! Sir!
Bestefar?
Har du sett bestefaren min?
Beste...
- Han med hunden, ikke sant? - Ja.
Venstre. Høyre.
Greit? Du går ut...
Og tar båten.
Hei.
- Hvor kan jeg frakte deg? - Til Lido.
Da drar vi til Lido.
Stopp!
Nei!
Går det bra?
Bestefar?
Jeg kjenner deg ikke.
Jo, det gjør du.
Jeg er din lille prinsesse.
Og vi har samme etternavn. Ross.
Gå vekk!
Gå vekk.
Kom igjen, det er på tide å dra tilbake til hotellet.
Gå vekk.
Kom deg vekk.
Vær så snill.
"Til Tilda.
Det vil komme en dag
da jeg ikke lenger husker at du
er du.
Men hva enn som skjer,
må du huske én ting
over alt annet,
at jeg elsker deg,
og at du er den flotteste prinsessen
jeg noen gang kunne ønsket meg."
Pokker.
- Jeg synes vi bør ringe politiet. - Mor?
Far?
Går det bra? Herregud!
- Er du i orden? - Jeg har det bra.
- Min... - Hvor er bestefar?
Utsikten er bare utrolig.
Jeg tar en til av disse.
Pappa.
Husker du da du kom hit med mor på bryllupsreisen deres?
Her. Skal jeg hjelpe deg med den?
- Nei! - Jeg er...
- Ikke mat meg. Jeg er ikke et barn. - Nei, jeg er...
Beklager. Jeg vet det. Beklager.
Jeg kan mate meg selv.
Har de ikke noe å drikke her?
Jøss, jeg er sulten.
Kan du la meg hjelpe deg, er du snill?
Bare litt?
Her.
Hvordan var det? Bra?
Vil du ha litt mer?
Ja? Vær så god.
Klissete.
"Klissete"? Det er det.
- Deilig klissete. - Klissete og vått.
Mer?
Før vi fløy tilbake til London,
ble vi oppe til midnatt for å se på Redentore-fyrverkeriene.
Vi hadde det gøy.
Men bestefar synes at dette showet ikke var noe
sammenlignet med fyrverkeriene på hagefesten.
Ni måneder senere fikk jeg en lillebror.
Mor sa vi burde kalle ham Amadeus etter bestefar.
Jeg tror ikke bestefar forsto det.
Han spurte hele tiden om hva babyen het og hvor han kom fra.
Men jeg tror bestefar forsto at mamma og pappa hadde mer tid til ham,
fordi de alltid holdt løftet sitt om å jobbe mindre.
Jeg spilte alltid bestefars favorittsanger fra da han var ung.
Dr. Edwards fortalte meg at musikk har en uovertruffen kraft
for å endre livene til folk med Alzheimers.
Musikk kan virkelig helbrede dem i et øyeblikk og føre dem tilbake til oss.
Bestefar ble med oss en stund etter turen vår til Venezia.
Vi fikk en pleiehjelper til å hjelpe oss med ham.
Bestefar likte henne godt.
Men hun besluttet å forlate oss etterhvert.
Bestefar likte blusen hennes for mye.
Da bestefar havnet på hjem, besøkte vi ham ofte.
Mamma pleide å gi ham honningiskrem som han likte veldig godt.
Noen ganger likte han det,
og andre ganger synes han at det var for kaldt.
Det er sønnen.
Jeg vet det.
Hvordan vet du det?
Fordi han ligner min sønn.
Dr. Edwards fortalte meg
at Alzheimers-pasienter føler mer enn vi vet.
Han sa at de trenger kjærlighet,
så å tilbringe så mye tid med dem som mulig er viktig.
På vår siste tur dit var det en stor storm.
Det pøste ned, som om himmelen gråt.
Men vi?
Vi satt bare ved bordet i hagen og lo.
Dagen etter sluttet hjertet hans å slå.
Og jeg er så glad for at jeg var der i det øyeblikket.
Jeg var faktisk med ham hver dag,
bortsett fra da jeg fjernet mandlene.
"Den nylige baklåsen i kongressen fikk kritikere til å uttale
at partiet har for noen kongressmenn blitt viktigere
enn husets virksomhet."
Jøss, dette er så kjedelig.
Det stemmer.
Vet du hvem jeg er?
Selvsagt gjør jeg det.
Du er min lille principessa.
Og så var han borte.
Arrivederci, bestefar.
- Kom igjen. - La oss dra.
Farvel, din gamle rakker.
Vi sees ovenpå.
Det er en bestemt tid for alt,
og en tid for alle affærer under himmelen.
Det finnes en tid for å føde og en tid for å dø.
En tid for å gråte, og en tid for å le.
En tid for å omfavne, og en tid for å være langt unna omfavninger.
En tid for å være stille, og en tid for å snakke.
En tid for å plante, og en tid for å luke planten.
Hvor er Tilda?
Hun er der borte.
Hun ville ikke se begravelsen.
Bestefar?
Sa du noe, bestefar?
DEDIKERT TIL MONIKA OG HERBERT SCHWEIGER
Tekst: Nicolay Styhr